De kommer från en avlägsen plats, från himlarnas ände,
Herren och hans vredes vapen, för att förstöra hela landet.
Jesaja 13:5
23 år senare
-Ja? -Hej, Mike. Jeff Nida från...
-Vem? Va? -Jeff från Nida Investigations.
Åh hej, Jeff.
-Fick du paketet? -Ja, jag fick det.
-Vill du fortsätta gräva? -Va?
-Jag kan fortsätta leta. -Nej, nej. Hon är redan sur.
Vi har varit gifta i 20 år och jag har ingen aning om var hon kommer ifrån.
Jag har två döttrar som vill veta var de kommer ifrån. Vad ska jag göra?
Vi fortsätter leta tills vi hittar det du behöver.
-Hallå? -Ring mig när du kommer till...
-Tryck upp den. -Det ska jag.
Kom hem tidigt i kväll, jag måste jobba i morgon.
Okej.
-Inget drickande! -Ja, ja, ja.
-Aj, mamma. Du drar. -Sitt stilla.
-Okej. Så där. -Tack.
Gör dig klar.
-Pappa är där ute. -Bra, han har varit borta hela...
-Har du bestämt vad du ska ha på dig? -Stövlar och klänning, tänkte jag.
-En långklänning? -Ja, du vet... Så här lång.
Nej, nej. Det fungerar inte.
-Nåt lite mer anständigt. -Okej, mamma.
-Okej. Ha så kul. Jag älskar dig. -Jag älskar dig.
Uppför dig. Din pappa är orolig.
-Ni behöver inte oroa er över nåt. -Det är vårt jobb. Vi är föräldrar.
Ja.
-Tänkte du göra dig i ordning? -Det är det jag gör.
-Hej, min sköna. Hur har din dag varit? -Bra, hur...
...var din?
-Vad gör du? -Jag kommer strax!
Matt väntar.
-Pratat med din syster? -Ja, hon släpper av mig hos Beth.
Cool. Så du ringer i morgon så hämtar vi dig.
Okej.
-Vad är det där? -Det kom.
-Fick du det? -Jonesborough polisstation släppte det.
-Fick mamma reda på det? -Jag var tvungen att förfalska en del.
-Är det sant? -Japp.
Vad är det i? Har mamma suttit inne eller nåt?
Jag vet inte. Jag tror inte det.
Vi kollar.
Okej, få se vad vi har här.
-Tänk att du hittade nåt. -Jag vet. Ren tur.
-Vad är det här? -Jag vet inte.
Den är rätt tung.
Det ser ut som forskningsanteckningar av nåt slag.
Här är datumet. 1988. Och ett namn, John Malum.
Dina morföräldrar kanske var arkeologer eller nåt.
John Malum.
De ser ut som grävanteckningar från nån gammal rysk gruva eller nåt.
Hur kan de ha hittat en antik och samtidigt högteknologisk grej?
-De här ser ut som fjädrar. -Ja, de gör de.
"Vi har upptäckt en imponerande samling metallartefakter-"
"-från 20.000 till 300.000 före Kristus."
Vad är det för beräkning?
Jag har radiokoldaterat metallen till mellan fem dagar och fem triljoner år.
-Sånt skitsnack. -Man radiokoldaterar inte metall.
Hur länge har du stått där?
Det borde inte finns maskintillverkad metall som ens är 20.000 år.
Ja, jag förstod det.
Kolla hur den vrids.
-Vi måste gå, Anna. -Nej, du måste se det här.
-Matt väntar. Jag är seriös. -Okej.
Gå du så ordnar jag det här. Vi kollar på det i morgon.
Säg inget till mamma. Du måste vänta på mig. Lova?
-Jag lovar. -Hon kommer inte gilla det där.
-Vem frågade dig? -Okej.
Vi vet inte allt om er mamma och jag tror att jag har rätt att veta.
Okej.
-Ring mig om du hittar nåt. -Det gör jag.
-Var försiktig. -Jag ska. Jag älskar dig.
Jag älskar dig med.
-Inget drickande! -Ja, sir.
-Mamma kommer. -Fan också.
-Vad sysslar du med? -Inget. Det är säkert.
Jag tänkte bara byta om och ta nåt att äta.
-Jaså? Jag ska ta en dusch. -Ska du ta en dusch?
-Alldeles själv. -Själv. Okej.
-Det finns kall kyckling i kylen. -Kall kyckling? Toppen.
Fan.
-Ge mig dem. -Vadå?
-Jag vet inte vad du pratar om.
-Jag tror du vet precis. -Gör jag?
-Det där är inte nycklarna. -Äckligt! Kom igen!
-Jag har dem. -Varje gång.
Michael!
Michael?
-Rör dig inte. -Tvinga mig att sätta på den.
Du måste ge mig den där.
Jag ville bara veta vem du var.
Varför sprang du? Det finns ingen tröst här.
Du får dem inte.
Hennes själ är fri och full. Jag ska krossa den och den blir min.
Är du okej, sömntuta?
Jag mår inte så bra.
Kommer du klara det? Ska jag stanna?
Säkert? Om du spyr på dig själv kommer din pappa döda mig.
Om du spyr i min bil kommer jag döda dig.
Åh fan, Ray. Är du okej?
Kom igen. Ut genom fönstret. Snälla, snälla.
Åh gud. Helvete, Rachel.
Fan. Fan, fan, fan.
-Vad hände? -Vi körde på nån.
Åh gud.
Mamma. Herregud, mamma.
-Rachel. -Gud. Helvete, Rachel.
Ta det.
Det är ditt nu.
Låt honom inte få veta att du har det.
Pappa?
Lova mig.
-Vad gör du här ute? -Lova.
Mamma? Mamma?
-Vad har du gjort? -Rachel, jag...
Vad har du gjort?
Rachel. Du är sjuk. Ruttnar inifrån.
Jag kan rädda dig.
2 år senare
Hej, sömntuta.
-Hej. -Hallå.
-Vad är klockan? -Rätt mycket.
-Jag väntade på dig. -Jag vet.
Vill du lägga dig? Okej.
Vi ses i morgon.
Se till att få lite sömn, okej?
Mike!
Vad i helvete?
Mike? Det är Jeff från Nida Investigations.
Mike!
Mike?
Jag har ringt dig i flera månader. Jag har nåt du måste se.
Mike?
Det finns mer, Mike. Mer än jag nånsin trott.
Du måste höra det här.
Mike?
Helvete.
Mike.
Döda honom.
Michael!
Det blir inte bättre.
Nej, egentligen inte.
Hon minns inget från den kvällen. Jag önskar att hon kunde berätta.
Varför kan du inte bara berätta?
Nej, inte efter vad pappa gjorde mot oss. Hon pratar inte med honom.
Jag vet inte, vi får se.
Du vet hur hon är. Jag måste gå, okej? Hej då.
Vem var det? Vem ringde?
-Var var du i går kväll? -Okej, så det är ingen från skolan.
-Du var inte på jobbet för jag ringde. -Det kan inte vara pappa.
-Ray... -Så vem återstår?
Du vet vem det var.
Han får inte tag i sina föräldrar och är orolig.
Hallå. Han släpptes, du vet. I dag. Han släpptes i morse.
-Vad? -Han är på väg hem.
-Det har bara gått ett par år. -Vi borde åka hem.
Han fick fem år. Det har bara gått ett par.
-Vi har väntat för länge. -Varför sa du inget?
Pappa hittade nåt den kvällen. Det var en gammal metallgrej och...
Jag tror att den är viktig.
-Ringde du honom eller han dig? -Lyssnar du ens?
Du borde ha berättat.
Vi måste åka hem. Den här gången stannar vi tills vi får några svar.
Det kanske hjälper dig att minnas, men...vi måste åka tillbaka.
-Jag åker inte tillbaka dit igen. -Jag tänker inte ge upp på pappa.
-Det är en tre timmar körning. -Jag bryr mig inte. Jag kör.
-Jag vill åka hem. -Det här är vårt hem nu. Vänj dig.
Hjälp mig att rädda henne...från djupet.
Kom hem!
Du är inte verklig.
Jag väntar.
Hallå, Eaton. Det var länge sen.
John.
Är du okej, John?
Hans bil är här.
Anna!
Hallå?
Pappa?
Vad i helvete?
-Han är inte här. Jag kollar där ute. -Njut av lukten.
Stan?
Stan? Det är Matt Hoffman.
Stan? Har du sett mina föräldrar?
Jag ser dig. Jag vill bara veta om du sett mina föräldrar.
Hallå, Stan!
Stan!
Matt sa att hon var sönderslagen och blodig innan hon blev påkörd.
Varför var hon sönderslagen, pappa?
Slog du mamma? Slog du henne?
Slog du henne? Vad gjorde du?
Vad gjorde du mot mamma?
Varför har du den där? Varför har du den? Ge mig den!
Tror du att jag vill ha dig här?
Vad gör du, pappa? Vi åker ingenstans.
-Efter vad du gjorde? -Jag?
Jag gjorde inget! Det var Matt! Jag gjorde inget!
-Ut ur mitt hus. -Nej. Snälla, pappa. Snälla.
Jag behöver dig. Jag klarar inte det här själv.
-Ut ur mitt hus! -Nej, jag tänker inte.
Om du kommer tillbaka dödar jag dig.
-Va? -Ut ur mitt jävla hus!
Hallå?
Pappa?
Ray!
Anna!
Hej på dig.
-Jag tror ni har nåt dött där inne. -Katten har säkert nån råtta.
Ja, kanske.
Hej.
-Vad gjorde du där inne? -Jag genade till fältet.
Vänta, Ray. Snälla stanna. Jag behöver prata med dig.
Rör mig inte.
Okej. Jag måste bara hitta din pappa och sen åker jag. Jag lovar.
Det är nåt konstigt som pågår. Ray.
-Rachel! -Är dina föräldrar okej?
Jag vet inte. De var inte där. Det var massa halvfulla mjölkpaket överallt.
Vi hittade ett gäng i köket. De var tomma med toppen avskuren.
-Är det sant? -Ja. Men vi har inte hittat pappa än.
Hans bil är här. Jag trodde att han skulle vara på fältet eller i ladan.
-Är det okej om jag stannar? -Självklart. Jag är så glad att se dig.
Jag med.
Rachel, Rachel, Rachel...
-Nu vet vi var det tillverkas. -Gör pappa det?
Det verkar nygjort.
-Vad gör han med det här? -Vet inte. Det kan vara grismat.
Verkar som att han gjort det för några dagar sen.
-Så han är här? -Jag vet inte.
-Har ni ström? -Tror inte det, inget var på där inne.
Okej. Jag kollar generatorn. Den borde ha satt igång.
Är det där blod?
-Bensinen räcker i några timmar. -Vi har hittat blod.
Det är inte bra.
Jösses, er pappa har haft fullt upp.
Titta på bilderna. Vad är det där?
Det ser ut som ett brännmärke.
Det är på alla.
Herregud, är det där en kniv?
-Fan. -Herregud, pappa.
-Det är okej. Allt är säkert bra. -Nej, vi måste hitta honom.
Tänk om han är skadad. Han är helt ensam.
Vi ska hitta honom. Okej?
-Vi borde förmodligen ringa 911. -Jag gör det.
-Ring sjukhuset också. I fall att. -Okej.
-Ni borde inte stanna här i natt. -Jag åker ingenstans.
Vi åker tillbaka till stan. Vi kan komma tillbaka i morgon.
Jag stannar här. Jag behöver svar.
-Låt mig i alla fall hjälpa er. -Du har gjort tillräckligt.
Matt.
Kom igen, Matt.
-Sluta, Matt! -Hej!
-Matt? -Hallå, Ray!
-Pappa? -Rachel.
Hjälp.
Hallå, Rachel. Vänta.
Kan du prata med mig. Snälla.
Undrar du aldrig varför du inte kan minns?
Den kvällen... Undrar du inte varför du inte kan minnas?
-Det handlar inte om det. -Jo, det är det.
Nej, det handlar om dig och dina problem och vad du tror hände.
Allt är ditt fel, så sluta bara.
Det är inte sant och du vet det. Jag betalade priset.
Vi alla betalade priset, ditt själviska svin.
Du förstörde allt. Det går inte att få ogjort.
Jag vet att det inte var ditt fel. Det var en olycka.
Ingen hade kunnat stanna i tid.
Du lämnade mig ensam med ingenting.
Jag skulle aldrig lämna dig. Du vet varför jag var tvungen att åka.
Det är inget stort mysterium. Du vet redan.
-Lämna mig bara ifred. -Ray, Ray.
Lyssna. Vi alla lider. Det du känner just nu är bara tillfälligt.
Så fort du inser att det finns folk som älskar dig kan du börja gå vidare-
-och leva ditt liv. Det var en olycka.
Snälla, sluta.
-Gör inte det här. -Ray...
-Ray. -Dra åt helvete.
-Telefonen är död. -Okej, jag försöker hitta täckning.
-Ska jag följa med? -Nej, stanna och håll koll på Rachel.
-Kan jag ta bilen? -Visst. Nycklarna sitter i.
Du vet den där metallgrejen du pratade om? Jag tror Rachel har den.
-Va? -Den och lite andra grejer.
-Är det sant? -Jag tror det. Jag vet inte säkert.
Var försiktig. Jag är strax tillbaka.
Är du okej?
Vad är det?
-Är du okej? -Jag vet inte.
Jag vet inte vad som är verkligt. Jag vet inte vad som hände.
Varför jag känner som jag gör. Jag vet inte vad det är för fel på mig.
Jag vet. Jag vet.
Allt känns verkligt. Du, det här stället, att vara här. Det är saker...
-Hallå. Du gjorde inget fel. -Gjorde jag inte?
Så varför känner jag så här?
Han älskar fortfarande dig, du vet.
Jag vet.
Jag klarar mig. Jag bara... Jag behöver lite sömn.
Okej. Stanna här och sov. Jag letar tills polisen kommer.
-Jag är precis där nere, okej? -Okej.
-Kan jag ta det där? -Ja, självklart.
Hallå, John?
Din pump är trasig, Eaton.
John.
Det är Matt.
John.
Blöder du?
Det är jag. Det är Matt.
Vad i helvete?
Vad känner du?
Ilska?
Förtvivlan?
För vad du gjorde mot henne.
Hon gråter för din trasiga själ.
Hon gråter för dig.
Kom igen, kom igen. Fan. Fan.
"Utforskning av de övergivna Okamangruvorna."
"Fynden i de djupa schakten har varit anmärkningsvärda."
Snälla, kom igen. Snälla, snälla, snälla.
Kom igen.
Katie och Jason Price försvunna
Nionde personen försvunnen i år
John Malum och 20 andra offer hittade nära Malums hus
"En teckning av en människoliknande figur med åldern närmast fyndet."
"100 miljoner år gammal."
"Min fru Sarah har nåt i nacken. Han gav oss en cirkelformad bit metall-"
"-från det svarta hålet."
"Jag tror att det är en mottagare. Den tog kontroll över Sarahs kropp."
"Staven är en kommunikationsapparat. Försöken har misslyckats-"
"-men det verkar finns ett annat syfte med den."
Linda Malum försvunnen från sjukhuset. Polisen kan inte hitta den överlevande
Mamma?
"Gömt bland de andra fynden är ett önskebensformat..."
Jag... Jag vet inte vad du pratar om.
Den passar längst upp.
Du vet varför jag var tvungen att åka. Du vet redan.
Rachel!
Jag hittade pappa! Han är skadad! Jag behöver din hjälp!
Rachel!
Pappa? Herregud, var har du varit?
Vad har hänt? Vad är det som pågår?
Pappa, det är jag. Pappa.
Sluta, pappa! Vad fan!
Hon är min.
Det är jag.
Det är jag!
Herregud!
Gud, mamma.
Helvete. Helvete, helvete, helvete.
Helvete. Helvete! Helvete!
Kom här. Det är okej.
Herregud, pappa.
Hej. Titta på mig.
Herregud, hans handleder. Här.
Kan du säga nåt?
Herregud.
Förlåt, förlåt.
Fan.
Hämta första hjälpen-lådan.
Pappa? Hallå.
-Jag kan inte. -Kan inte vadå?
-Jag klarar inte det här längre. -Åh, pappa.
Gjorde du det här mot dig själv?
-Är du verklig? -Ja.
-Är du verkligen här? -Ja, det är jag.
Din mamma, hennes pappa hittade nåt.
Djupt inne i jorden.
Begravt bortom synhåll.
Den är äldre än livet. Den är äldre än den här världen.
När den vaknade försökte din mamma stoppa den, men...
Men hur kan man stoppa nåt som är bortom förståelse?
Hur vet man vad man ska göra? Vad den vill? Vad den är?
Din mamma försökte men den dödade alla hon nånsin älskat.
Så hon sprang och gömde sig.
Men jag hämtade tillbaka den hit.
Jag hämtade tillbaka den.
Åh gud, sakerna den tvingade mig att göra.
Mata den. Ta hand om den.
Den vill ha dig nu, Ray.
Jag vet inte varför men den dödar mig för att nå dig-
-och jag kan inte stoppa den.
Jag har inget kvar.
Jag ville bara veta vem hon var.
Den är här. Spring.
Du måste minnas dina synder så att du kan bli fri.
Jag kan inte hitta den. Vi tar upp honom och väntar på Matt.
Kom igen, hjälp mig. Kom igen.
Vad har du gjort?
-Rachel. -Vad har du gjort?
Herregud.
Hallå. Är du okej?
Det kommer bli bra.
Herregud, Ray. Du måste se det här.
Jag såg det här i anteckningarna...
Jag är snart tillbaka, okej?
Det finns fortfarande tid för gottgörelse.
Jag kan ta dig till henne.
Hjälp mig och du kan ge henne frid.
Sätt på dig den.
Rachel! Anna!
-Herregud. Vad har hänt? -Vi måste åka. Var är Rachel?
-Hon är där uppe med pappa. -Er pappa?
Vi hittade honom men han är väldigt skadad. Vi väntade på dig.
-Rachel! -Är du okej?
Jag tror jag vet vad som händer. Matt?
Rach.
Rachel?
Vad pågår? Kom igen. Du behöver inte de här.
-Vad står på? -Jag minns allt.
-Jag körde. -Det är okej. Det är okej.
-Jag är här. Allt kommer bli bra. -Pappa?
-Varför berättade du inte? -Förlåt, jag visste inte hur.
Jag försökte. Jag visste inte hur.
Jag är så ledsen.
-Varför gjorde du det? -För att jag älskar dig.
Jag älskar dig.
Jag tror att min mamma ändrade sitt namn.
Jag tror att hela hennes familj blev mördad.
Hur vet du det?
-Fan, vi kommer förlora den. -Förlora vadå?
Strömmen.
Kom. Var inte rädd.
Rachel. Hallå.
Vart ska du, Rachel? Rachel.
Kom igen, Rachel. Följ mig.
-Pappa. -Vänta. Det är nåt fel på honom.
Vi kan hjälpa honom.
Sluta!
Sluta, pappa! Släpp honom!
-Michael! -Släpp honom!
Herregud, varför gjorde han så?
-Är du okej? Vi måste ut härifrån. -Jag kan inte lämna honom.
Jag är ledsen men vi kan inte stanna här. Vi måste hitta din syster.
Kom igen.
Rachel!
Anna! Hon är på väg mot ladan. Vad gör du?
Det är symboler på staven och det ser ut som att de bildar nåt.
-Det måste betyda nåt. -Vi har inte tid.
Medaljongen, jag tror att den passar i den här.
Vi vet inte ens vad den är för nåt. Det kan vara en jävla bomb.
-Nej, det är viktigt. -Då tar vi den med oss. Kom igen.
Han väntar på dig.
Lyssna på mig. Om jag inte är tillbaka om fem åker du.
Förstår du? Du åker och hämtar hjälp.
Jag vill följa med dig.
Jag är skadad, jag kan inte ta hand om er båda.
-Jag kan ta hand om mig själv. -Jag vet, men nån måste hämta hjälp.
Du klarar det här.
Lås dörren. Lås den.
Herre... Herregud.
Gud.
Fan.
Helvete.
-Du är vad han åtrår. -Rachel!
Kött och ben.
Redo att tjäna. Och bli älskad.
Jag är ihålig och tom.
Du kommer att fylla mig, så att jag kan bli som du.
Rachel!
Rachel?
Rachel.
Rachel!
Rachel. Vad gör du? Kom igen, vi måste gå på en gång.
-Den vill att jag hjälper den. -Jag bryr mig inte. Vi behöver dig.
Hallå.
Frukta mig inte, Rachel.
Ditt öde ligger bortom dem.
Du ska visa mig det er gud inte gjorde.
Så att jag kan förstå min existens.
-Vad är du för nåt? -Släpp dem, Rachel.
Kom med mig.
Håll dig borta från henne!
-Rachel. -Va?
Sätt den i din nacke.
Rachel.
-Va? -Rachel. Nej, titta på mig.
Jag vet inte vad du hör eller ser men det är inte verkligt.
Det är jag. Det är Matt. Jag är verklig.
Snälla, minns. Du måste komma tillbaka. Snälla.
-Matt? -Ja.
-Vad gör jag här? -Jag vet inte, du bara gick hit.
Du måste titta på den här. Vet du vad det här är?
Kom igen, tänk.
Den passar längst upp. Det var det hon sa.
Okej. Vad ska den här göra?
Matt.
Bakom dig.
Matt? Ray?
Anna!
Jag behöver medaljongen!
Pappa? Sluta, pappa!
Släpp honom!
Sluta! Bara sluta!
Pappa?
Pappa!
Nej!
Anna. Ta den här.
Anna. Hallå, Anna.
Du är okej. Allt kommer bli bra. Du måste ta den här. Här.
Den här med.
Om du inte hjälper mig kommer alla att lida.
Matt!
Hallå!
-Är det det här du vill? -Nej, Rachel!
För att kontrollera det du inte har, ditt fega svin!
Du får inte dem! Men du kan få mig!
Gör det inte!
Äntligen är vi en, du och jag.
Du kommer att se det du vill se.
Vad är ett ljus som utstrålar...
...rädsla, ilska, kärlek...
...guidar varje själ till döden?
Varför förstörde han oss?
Vi kom bara för att se honom, avguda honom.
Du ska visa mig vad han ser i er.
Som din mor inte gjorde.
Så att jag kan bli det han åtrår.
Så att jag kan bli som...
...Gud.
Fortsätt Anna, få den att fungera.
Nej!
Vad hände precis?
-Jag tror att jag gjorde det. -Gjorde vadå?
Jag vet inte. Jag gjorde som i anteckningarna.
-Vad gjorde det? -Jag vet inte, men den är borta.
Satte du den där i nacken, Ray?
Varför gjorde du det?
Rachel. Vad har du gjort? Varför gjorde du det?
Jag vet inte, jag bara gjorde det.
Är du okej? Vi ska hitta ett sätt att ta bort den.
Det står massor i anteckningarna. Jag läser igenom allt.
Får jag se den där?
Vi måste göra oss av med den, gömma den nånstans.
Jag stannar här.
Det kan du inte.
Den där saken kontrollerar folk. Jag kan inte bara lämna dem.
-Tänk om den kommer tillbaka? -Då kommer den tillbaka.
Nej. Förlåt. Är du okej?
-Jag är mer orolig för dig. -Du har inget att oroa dig för.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig med.
Ni måste gå. Bensinen borde räcka för att ta er långt härifrån.
-Var försiktig, okej? -Jag är inte säker på att det hjälper.
-Ring efter hjälp så fort ni kan. -Ja.
Lycka till.
Ray!
-Låt ingen ta bort grejen i nacken. -Varför inte?
Jag gjorde det på Eaton och jag tror det dödade honom. Så rör den inte.
Okej.
Vi ses snart. Ta hand om varandra.
Jag glömde anteckningarna i huset, jag borde hämta dem.
-Hallå, är du okej? -Ja.
Kom tillbaka!
Nej!
Hennes själ.
Se vad vi har gjort.
Översättning: Julia Ewaldsson www.ordiovision.com